Óda na Lukov - Tábor PaRaNoiA 2001,  3. - 10.8.2001

Óda na Lukov
Text: Šaman, Bard, Bedla, a většina těch, o nichž je v této baladě pojednáno.
Hudba: Mike Oldfield (píseň Omadown)
(Text refrénu: Karel Plíhal.
Refrén vkládáme to textu balady dle libosti obecenstva, které pak rádo stříbrňák upustí, ježto si zazpívá známý text)

Ref: Dej mi ruku svou, 
studenou od okenních skel, 
všichni Tě mezi sebe zvou
a já jsem tu proto abys šel.

A teď už konečně jednotlivé sloky balady:

1. 
Hrad Lukov leží v pěkném kraji,
dobrodruzi – jó ti se mají.
Je tu velký shon,
velí tady Slon.
2. 
Královna tu vládne sličná,
je to velmi chytrá slečna.
3. 
Rayla, velitel královské gardy,
rozdává zločincům sličné perdy.
Zločinci dělají ououou,
čarodějky hořej jedna za druhou.
4.
Na svědomí má to Jirka,
odvaha mizí jak hořící sirka.
Hlavičky rychle padají,
strašlivý řev zní po kraji.
5.
Ten však rychle utichá,
Graine tu cosi šolichá.
Požírá piškoty ve velkém spěchu, 
nestvůry končí v pekelném břichu.
6.
Za šera, za šera, přilétá příšera.
Princezna ve věži zakletá, 
drak nám na hrad nalétá.
Snaží se uchvátit princeznu,
„Daně“, říkal „ty vám nevezmu“
7. 
Hrdinů vojsko už se chystá,
drakova smrt je docela jistá.
Veliké šiky udatných reků, 
nikdo z nich nedbá královských šeků.
8.
Bedla, Mlynář v střehu čeká,
ničeho se nezaleká.
Teď už mouku nemele.
Bude mlít nepřátele.
9.
Martin, Bard, ten truvér smělý,
pro dámy byl vždy ten skvělý,
Nyní loutnu odložil
a ostrý meč uchopil.
10.
Pavla, to je Lazebnice 
a poctivá obchodnice.
Ne všechno jde vždycky hladce,
však lupič skončí na oprátce.
11.
Martina, Horník je dolů pán,
nepřítel skončí motykou rozsekán.
(a nebo špidlákem)
Nahoru dolu projíždí štolu
a nemá na to ani školu.
12.
Lucka je naše příjemná Krčmářka,
z očí jí kouká úsměv i přetvářka.
Drakovi zvoní válečná hrana,
hostinská k boji je nachystána.
13.
Usúl v překladu znamená ostří,
i svým sokům dobře zbraně ostří.
Naostřil svůj meč naposled,
a do boje se vydal hned
14.
Doktor David léky vláčí,
upadl s nimi do bodláčí.
Když však v ruce řemdih třímá,
velká síla v něm pak dřímá.
15.
Pablo, to je skromný Mnich,
svoji moudrost čerpá z knih.
V ruce meč a v srdci víra
draka démon tupě zírá.
16. 
Tonda Řezník maso řeže,
seká nohy líté zvěře.
Draka porcuje jak krávu,
anděl zvratky barví trávu.
17.
Malcolm Zlatník šperky tepe
nyní z draka duši klepe.
Hotov je s ním v cuku let,
jazyk má jak kulomet.
18.
Zuzka – Lesník, také Lovec.
neschová se žádný kanec.
Šípy ostré jako břitva,
na drak jde, bude bitva!
19.
Pavel Tesař brány staví, 
co nikoho nezastaví.
Sekyrou se ohání,
draka v bitvě zahání.
20.
Jarda, to je polí pán, 
Obhlíží svůj bramborů lán.
Ve výbavičce má vrhací srp,
usekne drakovi na zádech hrb.
21.
Jana Zbrojířka, drátek k drátku,
košili ušila na památku.
Na památku mumii,
která lidi zabíjí.
22.
Petra Kovářka je sličná panna,
též byla k boji povolána.
Kladivem se ohání,
strach všem kolem nahání.
23. 
Johanka černá je od sazí,
se zbraní dobře zachází.
Sekeru svou má a kuš,
připravena je k boji už.
24.
Ondra kladivem kámen rozbíjí, 
je to Kameník, rychle zabíjí.
K boji také buben nese,
války rytmus, drak se třese.
25.
Helča, ta co vaří všeliké lektvary,
chce draka bránit ! před všemi nezmary.
Prý je drak ohrožený druh,
Helča je zkrátka přírodní duch.
26.
Vyjeli jsme na draka s bílým koněm,
ten ho bodnul a bylo po něm.
Poslední plamen dohasíná,
DRAK NAVĚKY USÍNÁ…